Tällä hetkellä Kakskukka, Kiekkomaailman ensim- mäinen turisti, on vinhaa vauhtia jättämässä -
sen yrittäessään paeta Krullista.
Tuo yritys on osoittautunut tuhatprosenttisen onnistuneeksi.
Vaikka se tarkoittaa hänen olevan myös Kiekon viimeinen turisti, -
hän nauttii näköalasta.
Samaan aikaan, jonkin matkaa Kakskukan yläpuolella, Rincewind -
ei nauti näköalasta ollenkaan.
Vain Suuri Kaksonen, maailmakilpikonna, tietää -
miksi se on menossa kohti tähteä.
Kiekolla oleville asia selviää noin kahden päivän sisällä -
ja sitten heillä onkin aihetta huoleen.
Octavo, kaikkein mahtavin loitsukirja, on niin huolissaan tästä kaikesta, -
että sen täytyy ryhtyä itse toimenpiteisiin.
Hienoa, maa katkaisee pudotukseni.
MAGIAN VÄRI OSA 2, VALON TANSSI
Jätinkö juuri maailman vain laskeutuakseni sinne uudelleen?
Juuri niin teit.
- Miksi? Miksi, miksi?! - Me emme mene minnekään. Katso tuota.
Johtuuko se minusta vai suureneeko tuo?
Lentääkö kilpikonna suoraan kohti sitä, minä kysyn vaan?!
Velhothan aina sanovat meille, että emme huomaa tähtiä.
- Mutta onko kukaan koskaan ennen nähnyt sellaisen tulevan näin lähelle?! - Ei!
Missä velhot ovat silloin kun tarvitsemme niitä?!
Velhot esiin! Velhot esiin!
Pieni askel velholle, näkymättömään maailmaan.
Suuri harppaus Näkymättömälle Yliopistolle.
Vastaanottaako oppilaskunta 305:n Arkkikanslerin?
Tietäkää, että vaikka joitakin henkilöstömuutoksia onkin tehty, -
pari muutakin huomattavaa asiaa tulee muuttumaan.
Siistimmäksi.
Koska kukaan meistä ei ole saanut opastusta siihen mitä tulee -
tämän aamun tapahtumiin -
ja, näyttäisi olevan jossain määrin, aika tarpeetonta -
levottomuutta väestön keskuudessa tähden takia...
...ehdotan, että suoritamme AshkEnten riitin.
Oman avaruusseikkailunsa jälkeen, monen mailin päässä -
Ankh-Morporkista, Pyörretasangolla, -
Matkatavaralla oli omia suunnitelmia.
Sanoin, että vieraamme, jonka nimikin on legenda, hän kertokoon meille totuuden.
Mikä olisikaan parasta miehen elämässä?
Kirpeä taivaanranta. Tuulen tuiverrus hiuksissasi.
- Laukkaava tuore hevonen. - Vai onko se paljon vihollisia, tapettuna?
Hänen heimonsa häpeä ja hänen naistensa valitus?
Shiish kuinka?
- Sanoin, että vieraamme, jonka nimikin on legenda, kertokoon meille totuuden... - Äsh.
Lämmin veshi.
Hyvä hammashhoito.
Ja pehmeä vesshapaperi.
Hadesire desurpus decorum demonia, AshkEnte!
Nouse, oi Maan ja Pimeyden olento!
- Me velvoitamme sinut hylkäämään... - OLIN JUHLISSA, TIEDÄTTEKÖS.
Väitetään, että sinä pystyt näkemään niin menneen kuin tulevan.
AIVAN OIKEIN.
Voisitko sinä kenties kertoa meille miksi punainen tähti suurenee?
- KOSKA KILPIKONNA LENTÄÄ SITÄ KOHTI. - Miksi?
TARKOITUSTA VARTEN, JOKA EI KOSKE MINUA.
Voisitko siinä tapauksessa kertoa meille, mitä tänä aamuna tarkkaan ottaen tapahtui?
OCTAVO KÄSITTÄÄKSENI PELKÄSI MENETTÄVÄNSÄ KAHDEKSANNEN LOITSUNSA.
Hetkinen.
SE OLI ILMEISESTI PUTOAMASSA POIS KIEKOLTA.
Hetkinen. Puhutaanko tässä nyt siitä loitsusta, -
joka on Rincewindin pään sisällä?
SE, JOTA HÄN ON KANTANUT MUKANAAN KAIKKI NÄMÄ VUODET? KYLLÄ.
Osaisitko sanoa yhtään miksi?
TIEDÄN VAIN, ETTÄ KAIKKI LOITSUT ON LAUSUTTAVA -
YHDESSÄ PÄIVÄNSEISAUKSEN TULLEN -
- TAI MUUTEN MONI MAAILMA TUHOUTUU. - Tuhoutuu?
SE ON MUINAINEN ENNUSTUS, JOKA ON KIRJOITETTU -
TSORTIN SUUREN PYRAMIDIN SISEMPIIN SEINIIN.
- Voitko kertoa meille missä Rincewind on nyt? - SKUNDIN METSÄSSÄ.
REUNAMAN SUUNTAAN OINASVUORILTA NÄHDEN. RYPEE ITSESÄÄLISSÄ.
Haloo? Onko siellä ketään?
Kakskukka?
- VOINKO NYT MENNÄ? -Toki. Toivottavasti juhlissa on mukavaa.
- TUNNELMA SAATTAA TOSIN MENNÄ ALAMÄKEEN KESKIYÖN TULLEN. - Miksi?
KOSKA SILLOIN RIISUTAAN NAAMIOT.
Iltaa.
Tulin etsimään mitä tahansa aineistoa, mitä meiltä löytyy Tsortin Pyramidista.
Uuuk.
Kyllä.
Uuuk.
Kiitos.
Hän, joka lausuu kaikki loitsut yhdessä, kun Kiekko on vaarassa...
- Uuuk! Uuuk! - Kyllä, tähti, tiedän.
- ...saavuttaa äärimmäisen voiman... - Uuuk. Uuuk.
... pelastaa maailmat. Kyllä, ja senkin.
Kuulehan, jos aiot... uuuk tämän -
- yhdellekään opettajakunnan jäsenelle, sinua rangaistaan. - Uuuk.
Ikään kuin banaaneja kasvaisi puissa.
Vaikka sieluuni koskee sanoa tätä, Rincewind ei saa kuolla.
Ainakaan ennen kuin saamme hänet tänne.
Ja tyhjennämme hänen päänsä.
Rincewind!
Häivy. Häivy.
- Rincewind! - En kuuntele, en kuuntele.
Minä tässä, Kakskukka.
Hän on kuollut! Ja pääni sisällä.
Miksi minä? Miksi minä? Miksi...
Kakskukka?
Eikö olekin ihmeellistä, miten me päädyimme takaisin maailmaan?
Olen varmaan tehnyt jotain todella väärin, koska olen jumittunut sinuun kiinni.
Kilpikonna varmaan jotenkin sieppasi meidät.
- Miksi se tekisi niin? - Tiedä häntä.
Joka tapauksessa, missä me olemme?
Elävänä vai kuolleena?
Koska me tarvitsemme hänet lausumaan loitsun, pelastaakseen maailmat, -
- epäilenpä että elävänä olisi parempi. - Pelastaa maailmat? Mitä se tarkoittaa?
En tiedä.
Mutta niin kauan kuin yksi pelastetuista maailmoista on meidän, -
pidän sitä tyydyttävänä seurauksena.
Erikoista.
Aivan kuin he pitäisivät seremonian.
Muinainen ja perinteinen rituaali, luultavasti peräisin -
tuhansien vuosien takaa ja joka juhlistaa, tuota...
Kaikkia niitä Kultainen Oksa ja Luonnon Kiertokulku -juttuja, -
joka sitten tiivistyy seksiin ja väkivaltaan.
Yleensä vieläpä yhtä aikaa.
Meidän pitäisi lähteä.
Tule, mennään.
Kunpa minulla olisi kuvalaatikkoni.
Ai, siinähän sinä oletkin.
Se on hyvin uskollinen.
Aivan, jos uskollisuus on mitä haluat matkalaukulta.
-Tulehan, meidän pitää lähteä. - Onko hän druiditar?
Enpä usko.
Kuulehan, et tule pitämään siitä mitä seuraavana tapahtuu, lupaan sen.
Haluan jäädä. Tällaiset seremoniat palauttavat mieliin alkukantaisen yksinkertaisuuden...
Jos välttämättä haluat tietää, niin he aikovat uhrata tuon tytön.
Mitä, siis tappaa hänet?
Eihän se olisi kovin kummoinen uhraus, jos eivät tekisi niin, vai mitä?
Eivätkö he voisi vain käyttää kukkia, marjoja ja muita sellaisia?
Ikään kuin symbolisesti siis?
Kukaan itseään kunnioittava Ylimmäinen Pappi ei aio käydä läpi kaikkea tätä -
touhua trumpettien ja kulkueiden kanssa -
vain siksi, että pääsisi survaisemaan veitsensä yhteen narsissiin ja pariin luumuun.
Unohda se. Tule.
Ei. Tosiaan. Ihan totta.
Te siellä. Niin, kuulkaa, voisimmeko vaihtaa pari sanaa, sir?
Anteeksi, jos häiritsen.
Olin äsken tuolla ja näin kuinka viehättävältä ja tarmokkaalta täällä...
... minkä takia...
Ihmettelin vain, jos voisitte harkita hetken uhrauksen merkitystä...
Kerro minulle mitä she toinen ääliö tekee tai olet mennyttä mieshtä.
En voi tuoda häntä takaisin, katsos, veri ja valkea mekko...
Hänen nimensä on Kakskukka ja hän ei ole täkäläisiä.
Ei shiltä näytäkään. She mitä minä etshin -
on jaloilla kulkeva laatikko täynnä aarteita.
- Tähti! Tähti! - Katso, se suurenee.
Oletko ikinä ennen tehnyt tällaishta?
Millaista?
Rynnännyt temppeliin, tappanut papit, ryövännyt aarteen ja pelashtanut neidon?
- En, en suoranaisesti. - She tapahtuu näin.
Mennään.
- Kaikki on hyvin. - Eikä samperi soikoon ole!
Miksi ihmisten täytyy aina tulla ja pilata kaikki?
Pelastuit juuri väistämättömältä kuolemalta.
Elämä täälläpäin ei ole helppoa. Tarkoitan siis, miten pitää itsensä, tarkoitan, miten pysyä...
- miten estää... Miten säilyttää kelpoisuutensa! -Kelpoisuutensa?
Minä voisin jo olla tuolla ylhäällä Kuun jumalattaren seurassa, juomassa -
simaa hopeamaljasta.
Kahdeksan vuotta lauantai-iltoja kotona, ja kaikki turhaan!
Missä minä nyt olen?
Sinä näet unta.
- Saanko nyt sitten herätä, kiitos? - Et.
Sinua odottaa hyvin tärkeä tehtävä.
Rincewind? Rincewind, oletko siellä?
- Ei edes lihashhaavaa. - Rincewind? Kuuletko minua, Rincewind?
- Mikä tyttöä vaivaa? - Hän ei anna meidän pelastaa itseään.
Hitot shiitä.
Ei!
Älä vain makaa shiinä shenkin tytöntyperysh, auta minut pyshtyyn.
Etkö varmasti kuule minua, Rincewind? Rincewind? Rincewind?
Monta vuotta sitten me järjestimme niin, että yksi joukostamme tuli piileksimään päähäsi.
Keitä tarkkaan ottaen "me" olemme?
Me olemme seitsemän Loitsua ja tehtävämme on varmistaa, ettei mitään kauheaa tapahdu -
kahdeksannelle Loitsulle, Rincewind.
On hyvin tärkeätä, että et anna velhojen viedä sinulta loitsua.
Kaikki kahdeksan Loitsua täytyy lausua oikealla hetkellä tai tapahtuu kauheita.
Eikä niitä saa lausua väärät ihmiset.
- Velhot. - Täsmälleen. - Olenko minä Octavon sisällä?
Tietyssä metafyysisessä mielessä, kyllä.
- Miksi sinä karjut? - Niin, miksi sinä karjut?
Olen sisällä samperin kirjassa, puhuen äänille, joita en edes näe -
ja te kysytte minulta miksi minä karjun?
On äärimmäisen tärkeätä, että pidät Loitsua turvassa mielessäsi ja tuot sen ajoissa -
meille takaisin Yliopistolle Päivänseisaukseen mennessä, niin että -
kun hetki on tarkalleen oikea, meidät voidaan lausua.
Miksi kukaan haluaisi lausua teidät?
Tähden takia. Katsos, kilpikonna matkaa kohti sitä, koska...
Ei, ei, ei! Lopeta, lopeta, lopeta, lopeta.
Kai te tiedätte, että te olette tuhonneet minun elämäni tyystin?
Minä olisin tosiaan voinut pärjätä velhona, -
jos te ette olisi päättänyt käyttää minua eräänlaisena kannettavana loitsukirjana.
En pysty enää muistamaan mitään muita loitsuja, koska niitä -
kaikkia pelottaa liikaa pysyä samassa mielessä kuin te.
Katso asiaa tältä kantilta, heti kun -
- Loitsu lausutaan, pääset siitä eroon. - Ja meistä. Ikuisiksi ajoiksi.
- Milloin on Päivänseisaus? - Hei.
Kahden päivän päästä, luulisin.
Meidän täytyy lähteä. Heti.
Eivätkö druidit juhli täällä Päivänseisausta?
Enpä usko.
- Oletko varma? Koska haluaisin todella jäädä tänne. - Niin.
Mutta Ankh-Morpork on SE paikka missä olla Päivänseisauksen aikana.
Rincewind, jos me emme aio olla täällä...
Tuntea katukivet jalkojensa alla -
ja vanhat tutut lantakuoppien hajut.
Tähän aikaan vuodesta ne ovat parhaimmillaan.
- Paikka, jossa todella haluaisin... - Haluan viedä sinut kotiin.
Kotiin perunoiden luo, joita myydään paistettujen kalojen kojussa, -
Kätevä Taito ja Tunkio -kadun risteyksessä.
Just, perunoita... Rincewind, tämä oli hieno tappelu, -
mutta minä todellakin haluaisin nähdä Bel-Shamharothin temppelin.
Kuulen kutsunne, oi perunat. Että mitä sanoit?
Haluan nähdä Bel-Shamharothin temppelin.
Senkö missä jättimäiset kauheat hämähäkit asuvat, -
mistä kukaan ei ole palannut elävänä?
Juuri sen.
Aivan.
- Tietysti, Snarl-joki virtaa ihan sen ohi. - Se sitten ratkaiseekin sen.
Matkallamme Päivänseisaus- juhliin Ankh-Morporkiin.
Kuulen perunoiden kutsuvan.
Selvä.
- Suu kiinni. - En pidä tuosta äänestä.
Mitä nyt?
Paniikin paikka?
- Siinä se on! - Velhoja. - Paniikin paikka!
Ovatko he tulleet juhlimaan Päivänseisausta?
Nopeasti, tuonne.
- Rincewind! - Hei. He tuntevat sinut.
Teidät on piiritetty!
Palaa kanssamme tapaamaan Arkkikansleri Trymonia ja kaikki on hyvin.
Hän antoi sanansa.
- Kivaa kun he haluavat sinut takaisin. - Eikä ole. Jopa velhojen mittapuun mukaan, -
Trymon on ilkeä otus.
Me voimme tehdä tämän helpolla tavalla tai hyvin helpolla tavalla.
Mikä se helppo tapa on?
Tulet ulos ilman että olet palavan lehtimullan peitossa.
- Mikä on se hyvin helppo tapa? - Me sytytämme tulen uhripolttoroviolle.
Te siinä mukana.
Miten arvelet tämän päättyvän?
Jos tuo tähti on enne, näyttäisi siltä että me kaikki kuolemme.
- Meidän pitäisi kai sitten nimetä se. - Ihan miten vain.
Miten olisi... Kuolemantähti?
Älä ole typerä, millainen nimi se sellainen on?! Kuolemantähti?!
Kuka teki loitsun?
- Näitkö sen Trymon tuolla? - Trymonin? En, miksi?
Hetki sitten tuolla luulin jo, että olemme pulassa.
Rincewind, varo!
Hieman aikaisemmin olisi ollut parempi.
Kakskukka! Kakskukka!
Kuolema kaikille velhoille!
Jos velhot eivät pysty hankkiutumaan eroon tähdestä, heidän pitäisi -
lopettaa oitis kaikki taikuus ja tehdä äkkiä itsemurha.
Jos he aikovat olla tuollaisia, niin henkilökohtaisesti antaisin niiden palaa.
- Kuolema kaikille velhoille! - Tosiasia on, että tähti suurenee.
Ja ilman Rincewindin loitsua emme voi tehdä sille asialle mitään.
- Minä olen katsonut Valvonnan peiliin. - Minä käytin M'hawin riimuja.
Haluan tehdä selväksi, että minä olen kokeillut sekä riimuja -
- että peiliä, ja yltöhullion sisälmyksiä. - Kannattiko?
- Eikä kukaan tiedä missä hän nyt on? - Ei.
Kriisin aikana, -
jonkun täytyy olla viisas.
Ja viisaat miehet tekevät mitä ajat vaativat.
Kakskukka, Kakskukka. Heräähän.
Meidän on lähdettävä.
Hyvä on, jos haluat sen tällä tavalla...
- Annahan kun lepuutan shelkääni. - Kakskukka.
Heräähän, kaveri.
Shatulalaukushta löytyy pullo jotain linimenttiä, josh mitenkään viitshishit.
Kuka sinä olet?
Nimeni on Cohen.
Cohen Barbaari?
- She ykshi ja ainoa. - Hetkinen nyt vaan.
Cohen on valtavan iso mies, kuin härkä.
Rintalihakset kuin säkillinen potkupalloja.
Hän on Kiekon mahtavin soturi! Legenda jo eläessään.
- Isoisäni kertoi minulle... - Niinpä.
Juuri niin, poika. Minä olen oman legendani elämä.
Sinä olit kaikista mahtavin.
- Bardit laulavat sinusta vieläkin. - Ei shiitä minulle mitään provikoita heru.
Tällainen on minun elämäni shaaga.
Kahdekshankymmentä vuotta alalla ja mitä shiitä on jäänyt käteen?
Kipeä shelkä, heikko vatsha ja shata eri tapaa keittää shoppaa.
Shoppaa, minä vihaan shoppaa!
- Shoppaa? - Keittoa.
She on nämä hampaat.
Kukaan ei ota vakavashti shellaista, jolla ei ole yhtään hampaita jäljellä.
Käskevät vain vaaria ishtumaan nuotion ääreen ja ottamaan vähän shoppaa.
Ikävän kuuloinen yshkä shinulla, poika.
Tiedän. Anteeksi.
On vain... Heräähän!
Hän on mennyt.
Mitä, kuollutko?
Minun täytyy viedä hänet takaisin Ankh-Morporkiin.
Ei ihan niinkään kuollut.
Hän ei voi kuolla. Patriisi tappaa minut.
Hän on vain... mennyt.
Mennyt? Minne? Saanko hänet takaisin?
En tiedä, mutta taidan tuntea erään, jolla voishi olla kartta.
- Nekromantiaa. - Mitä romanttista?
Ei kun nekromanttista, kuolleille puhumista.
Minä en muutenkaan usko Caroc-kortteihin. Tarkoitan, kaikki tuo höpinä siitä, miten -
niihin tiivistyy koko universumin viisaus, hah, pelkkää vanhojen akkojen puhetta.
Tähti.
Ei ole minun tekosiani.
Elefanttien neloset.
Kilpikonnaässä.
Kuolema.
Onko hän tosiaan kuollut?
Hän shanoi, että she on ikään kuin lääkettä.
Joten josh haluat nähdä yshtäväshi taash täshä maailmasha, -
shinuna minä joishin shen.
Mikäpä siinä, jos olet varma.
Olut ei ainakaan voi enää maistua pahemmalta.
Hänhän otti loitsun puolestani, joten... anti mennä vaan.
Itse asiassa ei ole yhtään hassumpaa.
Mihin minä menen?
- Älä katso taaksesi. - Mutta mihin minä olen menossa?
Kakskukka? Kakskukka? Kakskukka?
Kakskukka. Siinähän sinä olet.
Miten ällistyttävä kello. Rincewind, missä me tarkalleen ottaen olemme?
- Me olemme ikään kuin epävirallisesti vainajia. - Ai.
Tulehan. Meillä ei ole aikaa ottaa kuvia, mennään.
Ei tähän mene pitkään.
Huono valaistus! Kolme samperin vuotta F8:lla, jos minulta kysytään.
Tee parhaasi.
Miksi haluat ottaa kuvia?
Etkö voisi vain muistaa tämän?
Vuosien kuluttua, kun istun takan ääressä...
Sinä istut takan ääressä vielä iankaiken, jos me emme pian pääse pois täältä!
Tätä tietä. Tule.
VOI, TOIVON ETTÄ TE ETTE LÄHTISI. MINULLA ON NIIN HARVOIN SEURAA.
Me... me emme halua viivyttää teitä. Ole valmiina juoksemaan.
Mutta... minä en ole koskaan ennen ollut Kuoleman talossa.
Selvä, nyt juokse!
Älä käänny katsomaan! Älä käänny katsomaan! Ei saa kääntyä katsomaan!
ON OLEMASSA KUOLEMAAKIN PAHEMPIA ASIOITA, TIEDÄTTEKÖS.
Mainitse kaksi.
ETTÄ TUOLLAINEN OSAA ÄRSYTTÄÄ.
VOISIN YHTÄ HYVIN ASENTAA TÄNNE PYÖRÖOVEN.
JOS MINULLA OLISI AIKAA.
Rincewind? Terve.
Olenko minä liikkunut yhtään?
Et. Sinä vain tuijotit tuleen kuin olisit nähnyt aaveen.
Ai, olet elossa.
Ei sinun ansiostasi herra "Haluaisitteko -
marjoja samalla kun isket sirppisi päähäni?"
Ei saa halata! Minä en halaa.
- Minun pääni. - Olet ollut sairaana.
Olet nähnyt näkyjä.
Jos olen nähnyt näkyjä, niin lyön vetoa että otin tosi mahtavia kuvia.
Ei, ei, ei, ei. Et voi. Ei ikonografia.
Hevoskansa on hyvin taikauskoista väkeä.
Laitan tämän Matkatavaraan.
Parempi jos et mene seuraavan kerran paikkaan, jossa me tarvitaan liian paljon mustaa.
Ei se noin ollut. Siellä oli pieni talo ja...
Sinä näet mitä näet, minä maalaan mitä minä näen ja minä näen vain mikä on todellista.
Mitä tapahtui vanhan Galderin tuolille, -
sille missä oli leijonakäsinojat ja kananjalat?
Sekö? Minä annoin polttaa sen.
Mutta sehän oli mittaamattoman arvokas maaginen esine. Aito...
Jos nyt saisin kiinnittää huomionne asialistaan?
Mitä asiallista sellaisessa on?
Se on yksinkertaisesti luettelo kaikesta, mistä meidän pitää keskustella.
Päällimmäisenä on Rincewindin asia.
Ja tähti. Ihmiset ovat levottomia.
Se on kohta numero kaksi asialistalla.
Kohta numero yksi on itse asiassa se, että te ette ole löytäneet häntä.
Olisiko ehdotusta siitä mitä teemme sen suhteen?
En ehdota yhtään mitään.
- Minä olen lähettänyt jonkun hakemaan häntä. - Kenet?
- Sankarin. - Millä oikeudella? - Omallani.
Muu ei ollut tarpeen.
Olet palkannut verenhimoisen typeryksen, joka ei osaa kävellä ja ajatella samaan aikaan...
Tälläkin hetkellä kohti Pyörretasankoja laukkaavalla sankarilla ei ollut tapana -
osallistua loukkauksien vaihtoon velhojen kanssa.
Ei siksi, että sankarit eivät ottaneet kiistaa tosissaan, -
vaan koska tämä nimenomainen sankari sattui olemaan sankaritar nimeltään Herrena.
- Hevoshkansha on päättänyt... - He pitävät Cohenia suuressa arvossa.
- Cohen? Barbaari? - Aioin kyllä mainita siitä.
- Mutta Ankh-Morporkissa sinä sanoit... - Minä valehtelin.
Hevoshkansha on päättänyt antaa teille ratshut -
ja ohjeet Shnarl-joelle, -
joshta pääshette lautalla takaishin Kehämerelle.
Sinä valehtelit?
Haluan kovasti kiittää teitä, koska olette olleet hyvin avuliaita -
ja tulee olemaan hyvin, öh,...
- erilaista ilman teitä. - Ettekö halua meitä mukaanne?
Ei, me selviämme kyllä.
- Nämä ovat vaarallishia aikoja. - Tiedän, mutta...
Olen alkanut selviytyä oikein hyvin näistä melkein kuolin -kokemuksista.
En voi vain uskoa, että tuo on Cohen Barbaari.
- Oliko tuossa mukana häivä sharkashmia? - Ei. Hän on aina tuollainen.
Kai hänellä on shilmät päässhään?
On, mutta ne eivät toimi samaan tapaan kuin muilla ihmisillä.
Esimerkiksi tämä jurtta.
Se... niin, se on pimeä ja rasvainen ja haisee pahanlaatuisesti sairaalta hevoselta.
Aivan.
Niin, mutta hän sanoisi, että se tuoksuu kuin harvinaiset ja merkilliset hajuaineet, -
jotka vihreäsilmäiset soturit ryöstivät sivistyksen rajamailta.
Ja niin edelleen.
Käärmesotilaathan ovat...
Minä voin käskeä häntä pitämään suunsa kiinni.
Ei, minä... minä pidän hänen shilmishtään.
Ne näkevät viidenkymmenen vuoden päähän.
Minä sheuraan teitä...
koshka, josh vaikka jotain tapahtuishi teille, -
niin legenda himmentyishi.
- Mutta myösh kylmänkyhmyjeni takia. - Minä tulen myös!
Siltä varalta, jos Cohen haluaisi jotain kohtaa hierottavan.
She on paljon kirkkaampi. Mikä she on?
Miksi kaikki minua katsovat? En minä tiedä, mikä se on.
- Ehkä se on komeetta tai jotain. - Ehkä se on jonkinlainen merkki.
Palammeko me kaikki poroksi?
Mistä minä tietäisin?
Komeetta ei ole koskaan aikaisemmin törmännyt minuun.
Jatketaan.
- Oletko kammannut partasi? - Hä?
Minusta tuntuu, että olet tehnyt häneen vaikutuksen.
- Josh vain olishin parikymmentä vuotta nuorempi. - Niin?
Olishin kuudenkymmenensheitshemän.
Minä ratsastan Cohen Barbaarin kanssa.
Kuka voisi nyt hyökätä kimppuumme?
Totisesti sata mailia Snarl-joelta myötäkiekkoon, tasankojen läpi -
ja alas synkkää mäntymetsää, joka sijaitsee lähempänä kuin oli mukavampaa
Peikonluuvuoria. Vihje löytyy nimestä.
Oliko meidän pakko pysähtyä? Snarl-joki ei voi olla enää kaukana.
Lautturi ei tee työtä öishin, joten voimme yhtä hyvin levätä.
Shitä paitshi jalkani ovat tulessha.
Sinulla olisi ihan kauniit jalat, jos vain hoitaisit niitä paremmin.
Minun työsshäni ei kovin ushein tapaa jalkahoitajia.
Olen tavannut vaikka millä mitalla käärmepappeja, hulluja jumalia -
ja shotaruhtinaita, mutta en enshimmäishtäkään jalkahoitajaa.
She ei varmaan näyttäishi ihan ashianmukaishelta.
Cohen vashtaan Jalkahoitajat.
- Tai Cohen ja Tuomion Kiropraktikot? - Tai Cohen ja Hullut Hammaslääkärit.
Mikä shiinä on niin huvittavaa?
- Ei mikään erityisesti. - En voi moittia shinua.
On vaikeata olla shankari ilman hampaita.
Shamantekevää mitä muuta menettää. Yhdellä shilmälläkin tulee toimeen.
Mutta näytäpä niille shuun täydeltä pelkkiä ikeniä ja kukaan ei enää kunnioita.
Minä kunnioitan.
Mikset hanki lisää hampaita?
Minulla on vaikeukshia jauhaa hienokshi.
Anteeksi kuinka.
- Tiedäthän, pureskella. - Ai jaa, pureskella.
- Niitä sanotaan protestiksi. - Ajanpurijat?
- Proteesit! - Meilläpäin niitä käyttävät useat ihmiset.
- Mitä? Eikä heidän tarvitshe shyödä shoppaa? - Ei!
Tuo oli kyllä miekkanaisen historian säälittävästi vaivattomin väijytys.
- En saata käsittää, miksi te olette niin tärkeitä. - Tärkeitä? Kenelle?
- Velhoille. - Velhoille? - Näkymättömän Yliopiston.
Jostain syystä he haluavat minut viemään teidät sinne.
Lyhyt ratsastusmatka vastakiekkoon Snarl-joen lautalle.
Sieltä pääsemme Ankh-Morporkiin aamuun mennessä.
Anteeksi.
Niin?
Voisimmeko matkalla pistäytyä Bel- Shamharothin temppelissä?
Vain jos haluat ratsastaa tuhat mailia myötäkiekkoon väärään suuntaan.
Tarkoitatko, ettei Snarl-jokea pitkin pääse Bel-Shamharothin temppeliin?
Ei tietenkään.
Ai. No, ainakin pääsemme Ankh-Morporkiin -
- Päiväntasauksen erikoisjuhliin. - Aivan.
- Mikä Päiväntasauksen erikoisjuhla? - Koskaan kuullutkaan siitä.
Joten oppaani ei siis aikonut ollenkaan viedä minua Bel-Shamharothiin, vai mitä?
Ei. Liian vaarallista.
Haluatko puolet rahoistasi takaisin? Haluatko kaikki rahasi takaisin?
Kuulehan, kyse ei ole rahasta. Meidän piti olla ystäviä.
Löimme jopa kättä päälle.
Jos haluat tietää totuuden, suostuin oppaaksesi vain, koska -
Ankh-Morporkin Patriisi sanoi tekevänsä -
uskomattomia asioita minulle jos... jos en suostuisi!
Siitäs kuulit.
Kiitos, kun olit rehellinen.
- Ankh-Morporkissa ei siis ollenkaan juhlita Päiväntasausta? - Ei.
Ja minä luultavasti olen huonoin velho Kehämeren tällä puolen.
- Ja minä kun luulin kaiken sujuvan niin hyvin. - Luulit väärin.
Te olette suuressa vaarassa, teidän täytyy sammuttaa nuotio!
Eikä, te tässä olette suuressa vaarassa. Nuotio pysyy.
Älkää yrittäkö häiritä minua.
Ei kun... Te ette taida olla koskaan kuulleet legendaa Vanhasta Papasta.
- Tiesin, että hän on jossain täällä. Kun peikko vanhenee... - Onko täällä peikkoja?
...se vain kasvaa ja kasvaa. Ja tämä on hyvin vanha peikko.
Kaikki tietävät, että peikot pysyvät loitolla tulesta.
Paitsi että tämä nimenomainen peikko ei pysty siihen.
- Ei pysty? -Ei pysty?- Ei, te kun olette sytyttäneet tuon nuotion hänen kielensä päälle!
Te kaksi, tulkaa.
- Cohen! - Ylösh siitä, senkin tytöntyperysh.
Juokse!
Taidamme mennä kotiin kirjekuoressa.
Jos kertakaikkinen kaaos olisi todennäköistä, silloin sidottuna sinuun olisi kuin seisoisi -
kukkulan laella ukkosmyrskyssä pitäen päällään märkää kuparihaarniskaa -
huutaen, "Kaikki jumalat ovat idiootteja."
- Kiitos. - Se ei ollut kohteliaisuus!
Noustaanpas ylös.
Tuota... lähden katsomaan Bel-Shamharothia.
Onnea ja toivon että hämähäkki syö sinut. Samoin Patriisi.
- Menen kotiin Ankh-Morporkiin. - Selvä. -Selvä.
- Oletko nyt tyytyväinen? - En halua puhua siitä.
- Me olemme menossa Ankh-Morporkiin. - Tämä ei ollut tarkalleen mitä ajattelin.
Johtuuko se minusta vai näyttääkö tuo tuolla hyvin isolta maalilta?
Tuhotkaa nuo velhot! Tuhotkaa nuo velhot!
Ongelmana on se, että Arkkikansleri ei oikein ole joukkuepelaaja.
Tietysti on myös kuolleen miehen kippurakärkisten kenkien perinne.
Tarkoitatko sellaista kuin paikan vapauttamista Arkkikanslerin osastoon?
Selvä. Tarvitsemme vapaaehtoisen. Onko ketään?
Onko... ketään?
Siis kaikki.
Uuuk.
Odottakaa.
Sinä et ole tavallinen lautturi. Olen käynyt täällä ennenkin.
Se tavallinen mies on roteva.
Selvä.
- Te kaksi, ottakaa kiinni. - Typerä lehmä.
Sinä, suu kiinni. Katsotaan mitä tuon kaavun alla on.
Tappakaa molemmat. Minä hoitelen tämän vanhan hölmön.
- Aika mennä. Tule! - Hyvin tehty! Erinomaista, sir.
Shelkä meni shijoiltaan.
En tiedä kuka olet tai mistä tulet, -
ja tajuat varmaan, ettei tähän liity mitään henkilökohtaista.
- Oletko kunnossa? - Shelkäni... on... on kunnossa.
Isäni suositteli roikkumaan ovenkamanasta.
Meidän todellakin täytyy lähteä.
Shinä et varmaankaan haluaishi myydä matkatavaraa?
Ei, en voisi tehdä sitä.
Minä vain haeshkelen lahjaa Bethanille.
Me aiomme mennä naimishiin.
- Sehän on hienoa. - Me halusimme teidän kuulevan siitä ensimmäisinä.
Sehän on kovin, tuota...
Tätä pitää juhlia. Minulla on vielä keksejä ja vettä Matkatavarassani.
- Aiotko todella mennä naimisiin? - Onko jotain shitä vashtaan?
No ei, ei tietenkään. Tarkoitan vain, että hän on...
parinkymmenen ja sinä... olet ehtinyt aikuisen miehen ikään.
- Tarkoitatko, että on aika ashettua aloilleen? - Ajattelin pikemminkin, tuota...
fyysisesti, tämä ikäero ja kaikki. Siitä...
Aah, nyt minä tajushin.
Rashitteet. En ollut ajatellutkaan ashiaa tuolta kannalta.
- Toivottavasti en ole mennyt pilaamaan mitään. - Et, et, älä pyytele anteekshi.
Olit oikeasha, kun otit ashian puheekshi.
Joshkush vain täytyy ottaa rishki. Älä nyt pahashtu, -
mutta me taidamme pitää ne häät kuitenkin, ja, tuota...
...shitten ei auta kuin toivoa, että tyttö on keshtävää tekoa.
- Ehdimmekö Ankh-Morporkiin aamuun mennessä? - Varmasti.
Selvä, kuka haluaa oppia kuinka soudetaan lautta Ankh-Morporkiin?
Syy, miksi olemme tänään kokoontuneet tänne -
on ilmoittaa, että meillä on kokous.
Asialistan kanssa. Jossa on vain yksi kohta.
Esityslista.
Anteeksi kuinka?
Uskomme, että tällä on jotain tekemistä niiden uutisten kanssa,-
että sankarisi on epäonnistunut vangitsemaan Rincewindin.
En muistaakseni ole antanut lupaa puhua!
Kokous, jossa aiomme neuvotella Octavon kanssa.
Vain seitsemän loitsun kanssa? Onkohan se ihan viisasta, Arkkikansleri?
Me olemme menneet ohi... viisauden.
Ankh-Morpork. Helmi kaupunkien joukossa.
Yksikään multiversumin kaupungeista ei vedä vertoja Ankh-Morporkille, mitä hajuun tulee.
Katsokaa! Tulkaa.
Velho, miksi olet pettänyt meidät?
Mitä hän tekee?
Tätä minä etshinkin. Tulemme kohta peräshtä.
- Kultasepänliike? - She on yllätysh.
Sinä, Bethan, odota tässä.
- Anteeksi. Miksi kaikki lähtevät? - Tähti törmää Kiekkoon.
Me kaikki palamme ja kuolemme.
- Tähti tarkoittaa elämää, ei kuolemaa. - Anteeksi kuinka? - Anteeksi mitä?
Äänesi kävi ihan säriseväksi. Se ei kuulostanut sinulta.
Loitsu yrittää saada minusta yliotetta.
- Se tietää, mitä kohtapuoliin tapahtuu. - Miksi ne maalaavat kaikki nuo tähdet?
- Luulevatko ne niiden karkoittavan sen pois tai jotain? - Ei, se ei toimi.
Luulen tietäväni mikä toimii. Tule.
Eriskummallisin työ, jonka olen koskaan tehnyt. Mutta huomaan kyllä sen käytännöllisyyden.
Millä nimellä te näitä kutsuittekaan?
Proteesit. Tehty peikon hampaista.
Tässä on Bethan, morsiameni.
Onkohan täällä missään paikkaa, mistä saisin hääpuvun?
Ja pihvin.
- Mitä... mitä te teette? - Hävitämme pahuutta Kiekon päältä.
- Tuo on Necroteleconmicon. - Aivan.
Velhot käyttävät sitä saadakseen yhteyden vainajiin. Mistä sinä sen tiesit?
- Tuota, minä vain arvasin. - Hänellä on iso jaloilla kulkeva laatikko.
Hän näyttää velholta.
Hyvät herrat, -
Valon Tanssi!
Olemme turvassa, kunhan emme vain koske kirjaan.
Katsotaanpas.
Sen lepyttämiseksi on sen, joka vartijana on, -
vaiettava ja palattava pimeyteen.
- Mitä minä oikein teen? En minä osaa taikoa. - Mitä?
- Kun katson sinuun, näen velhon. - Velhon? - Kyllä.
- Olet velho. Käyttäydy siten. - Käyttäydyn siten.
Selvä, perääntykää tai muuten minä hukutan teidät magiaan!
Magia on hiipunut. Tähti on vienyt sen kaiken.
Minä olen tosissani.
Ashontai perucha...
...beazlebor!
- Ei yhtään lähemmäs! Olemme raskaasti aseistettuja... - Missä... - Mitä?
Missä on Matkatavara? Missä on Matkatavarasi?
Useimmiten en tiedä, missä Matkatavarani on.
Sellaista tämä turistin elämä on.
Selvä. Minulla on velho ja olen valmis käyttämään häntä.
Suureen Saliin, hyvät herrat.
Hän lukitsi sen!
Tuossa tähdessä on pilkkuja.
Eikä, ne eivät ole pilkkuja, vaan ne ovat... esineitä.
Esineitä, jotka kiertävät tähteä.
Samaan tapaan kuin aurinko kiertää Kiekkoa.
- Ne ovat aivan tähden lähellä, koska, koska... - Ne ovat selvästi pilkkuja.
Tule.
Kuolkaa valevelhot! Kuolkaa valevelhot!
Onko siellä ketään?! Olemme täällä alhaalla!
Tule. Kellarit ovat täälläpäin.
Mikään, mikä pihisee tuohon tapaan, ei mitenkään voi olla vaarallinen.
Älä katso taakse.
Onko siellä ketään?!
- Haloo? - Kuka siellä?
Se on Rincewind.
- Juuri niin, minä täällä olen, Rincewind. - Rincewind.
- Toitko Loitsun? - Eh, kyllä. Keitä siellä on?
- Velhouden Mestarit. - Mestarit! Miksi te olette siellä?
- Me jäimme lukkojen taakse. - Mitä, Octavon kanssa vai?
Octavo itse asiassa ei ole täällä.
Kuulehan, tähän tarvitaan hieman taikuutta, -
joten olepa kelpo mies ja mene hakemaan tänne velho, sopiiko?
Mene hakemaan velho?
- Hyvä on, perääntykää. Etsikää jotain, minkä taakse voitte piiloutua. - Miksi?
Hän on tosissaan. Näettekö tuon suonen, joka tykyttää ohimolla?
- Hän on tosissaan. - Pitäisitkö suusi kiinni?
- Näittekö Trymonia matkalla tänne alas? - Emme. Miten niin?
Koska hän varasti Octavon.
- Hän. - Sanoin aina, että hän pääsee vielä pitkälle.
Hän pääsee vielä pitemmälle, jos hän avaa sen kirjan.
Miksi? Mitä tapahtuu?
Yksi mieli ei pysty pitämään sisällään kaikkia loitsuja.
Se murtuu ja jättää jälkeensä aukon.
- Hänen päähänsä vai? - Tuota, ei. Universumin kudelmaan.
Hän ehkä kuvittelee pystyvänsä hallitsemaan sen yksinään, mutta...
Mutta hänellä ei ole päässäsi olevaa loitsua. Joten...
Tule!
Hän on tehnyt sen. Hän on avannut polun.
Ovatko nuo olennot demoneja?
Demonit olisivat pelkkä huviretki verrattuna siihen, mikä tuolla ylhäällä yrittää päästä läpi!
- Mitä teillä on tarkoitus tehdä asialle? - Se on kaikkialla, näettekö?
Loitsuja ei pysty panemaan takaisin kirjaan. Sanottua ei saa sanomattomaksi.
Ainahan te voitte yrittää.
Pois tieltä!
Odota! Pysähdy. Kuuntele... sinä et käsitä.
Tuolla ylhäällä on käsittämättömiä kauhuja.
Olen aina halunnut tehdä jotain tämäntapaista. Tarkoitan...
- tämä on nyt seikkailua, eikö olekin? - Sinä olet todellakin hullu.
Se on lakannut.
Ne ovat tyhjiä. Kaikki sivut ovat typötyhjiä.
Hän on siis tehnyt sen, hän on lausunut loitsut.
- Ja onnistunut siinä. - Minusta tuntuu, että meidän pitäisi mennä ylös ja, tuota, -
- onnitella häntä. - Onnitella?
Jahka olet edistynyt taidoissasi, poika, sinä opit vielä, että toisinaan -
ainoa tärkeä asia on onnistuminen.
Kirjaa ei saisi kohdella tällä tavalla. Selkä on aivan taittunut.
Anna minulle se. Vai että poika? Sitten kun olen edistynyt -
taidoissani. Minä vain onnistuin kulkemaan vuosikausia ympäriinsä-
kantaen mielessäni yhtä Suurloitsuista.
Ja menettämättä täysin järkeäni, vai mitä?
Enkä menettänyt.
Missä ovat muut velhot?
Rincewind. Liittyisitkö seuraamme?
Kahdeksas loitsu. Anna se minulle.
Anna... minulle... se Loitsu!
En. Yritä ottaa se. En usko, että pystyt siihen!
Mutta minun täytyy vain tappaa sinut...
... ja se on minun.
- Nämä patsaat näyttävät velhoilta! - Ne ovat velhoja! - Ovatko?!
Ne olivat!
On olemassa pahempiakin asioita. Voisin peittää sinut muurahaisilla.
- Hei! - Minulla on voima... - Minulla taas on miekka.
- Miten pateettista! - Pateettistako? Kyllä minä sinulle pateettiset näytän.
Hei... Haloo?
Rincewind, missä miekka on? Minä etsin sen.
Varoitan sinua... olen nyt oikea velho.
Liity sitten velhokavereidesi joukkoon, senkin mahtipontinen pieni mato!
- En tarvitse enää sinua. - Ai, tuolla se on.
Tule! Pieni loitsu...
minun luokseni!
- Nyt! Juokse! - Nyt mitä? Ai, juokse!
Ne olivat sitten varmaan Loitsut.
Kakskukka?
Niin? Oletko se... oletko se sinä, Rincewind?
Olen. Ja haluan sinun tekevän jotain hyvin tärkeää puolestani, Kakskukka.
Niin. Olen valmiina. Mitä haluat minun tekevän?
Minä haluan, että tulet -
auttamaan minut ylös täältä ennen kuin minun otteeni tästä kivestä lipeää.
- Mukavaa, että olet hengisssä. - Niin minustakin.
Aivan. Voisitko kiskoa minut sitten ylös?
Se taitaa olla vähän vaikeata.
- Miksi? Mistä sinä pidät kiinni? - Sinusta!
- Tarkoitin minun lisäkseni! - Miten niin sinun lisäksesi?
Perhana. En tiedä miksi, mutta siitä lähtien kun tapasin sinut, olen viettänyt -
paljon aikaa roikkumassa sormenpäiden varassa väistämättömän turman yläpuolella.
Oletko sattunut huomaamaan?
Se olet sinä! Ei, ei taas!
Ei! Ei!
MINULLA TAISI OLLA TAAS YKSI MELKEIN RINCEWIND -KOKEMUS.
Hieman aikaisemmin olisi ollut mukavampaa.
Hassu paikka patsaille. Kukaan ei näe niitä täällä.
En kyllä voi väittää, että niissä olisi paljon katsomisen arvoista. Kovin kehnoa työtä.
Tässä me sitten sanomme hyvästit.
Ulos!
Mitä hän nyt tekee?
- Eikö tämä kaikki magia olekin jännittävää? - Pelkkiä valoja.
Hänen hihoistaan ei ole vielä edes tullut kyyhkysiä tai biljardipalloja.
Siinäkö kaikki?
Uusia maailmoita!
Pakko saada tästä kuva.
Minä saattaisin unohtaa.
Miten voisit koskaan unohtaa?
Se on kauneinta, mitä olen ikinä nähnyt.
Löysin sen!
Vanha kunnon Kakskukka.
Hän vain arvostaa kauneutta omalla tavallaan.
Tarkoitan siis, että jos runoilija näkee narsissin, -
hän tuijottaa sitä ja kirjoittaa sitten pitkän runon.
Mutta Kakskukka lähtisi ostamaan -
kasvioppikirjan, ja sitten lukiessaan sitä, -
hän tallaisi narsissin päälle.
Tähti! Se pienenee.
- Aivan kuin kultainen meri! - Ennemminkin kultainen siirappi.
Tuo oli mukavan dramaattinen loppu. Mutta elämä ei toimi niin -
ja muitakin asioita piti vielä tapahtua.
Otetaan nyt vaikka esimerkiksi Octavo.
Monet läsnäolijoista tajusivat, että heidän niskaansa -
oli putoamaisillaan koko Kiekkomaailman voimallisin yksittäinen maaginen esine.
- Selvä? Hyvä. Tule. - Hyvänen aika.
Myöhemmin Kakskukka kysyi Matkatavaralta, mitä hän oli tehnyt Octavolle.
Mutta sen ilmettä ei voinut kuvailla kuin...
- Mitä he nyt tekevät? - ...puisevaksi.
He yrittävät aukaista Matkatavaran.
Kaunis päivä. Ilma kuin viiniä!
- Rincewind, olen päättänyt.. - Tiedätkö, minä olen harkinnut jatkaa opintojani.
Minusta tuntuu, että saisin kunnon otteen -
tästä magiajutusta ja valmistuisin hyvillä papereilla.
Sitähän sanotaan, että jo cumun papereilla elämä on pelkkää pehmeää laudetta!
- Hyvä, koska... - Huipulla on nyt reilusti tilaakin, -
kun nyt kaikki isot kihot toimittavat ovipönkän virkaa.
Pystytäänkö heidät muuttamaan ennalleen?
Luultavasti ei.
Voivatko he tehdä mitään Trymonille?
Kyllä! Hänestä tulee oikein kaunis kivikkopuutarha.
Menehän! Ota ohjat käsiisi.
Taidan alkaa päästä kärryille tämän magiahulluttelun kanssa.
Asia on niin, että minä olen menossa kotiin.
Ja terävä nuorimies, joka on nähnyt vähän maailmaa voisi hyvin...
- Anteeksi kuinka? Mitä sanoit? - Minä sanoin, että olen menossa kotiin.
Mihin kotiin?
Kotiin kotiin. Takaisin valtameren toiselle puolen, missä minä asun.
Se tuli mieleen viime yönä, kaikki tämä mat- kustelu ja paikkojen näkeminen on hienoa, -
mutta oma ilonsa on siinäkin, että on ollut.
Sitten kun pääsee liimaamaan kuviaan albumiin, muistelemaan asioita.
- On vai? - Jep.
Ja tärkeintä siinä, että on paljon muisteltavaa -
on juuri se, että täytyy mennä jälkeenpäin jonnekin, missä asioita voi muistella.
Missään ei ole oikeastaan kunnolla ollutkaan ennen kuin on päässyt takaisin kotiin.
Ahaa, hyvä. Jos haluat katsoa asiaa tuolta kannalta, -
koska aiot lähteä?
Luultavasti tänään. Satamassa on taatusti laiva, joka vie minut ainakin osan matkaa.
Kyllä varmaan.
Se sitten ratkaisee sen.
Hän jättää minut Ruskeille saarille, ja sieltä löydän helposti toisen laivan.
Hienoa.
- Löysitte sitten papin. - Kyllä.
Ja Cohen ei edes yrittänyt tappaa häntä arvoesineiden takia.
- Kaunis mekko. - Kiitos. Varastin sen ihan itse.
Tämä on teille kahdelle.
Minä tiedän, miten kallista ensimmäisen oman kodin perustaminen on.
Tai vieläpä oman pikku kuningaskunnan.
Olen keksinyt sinullekin lahjan.
Tosiaanko. Voi, ei siihen ole mitään...
Se on nyt sinun ikiomasi. Minulla ei enää ole sille käyttöä, -
eikä se muutenkaan mahdu vaatekaappini päälle.
Siis kuinka?
- Matkatavara. Etkö halua sitä? - Ai! Matkatavara.
Toki, mutta sehän on sinun! Se seuraa sinua, ei minua.
Matkatavara? Tämä tässä on Rincewind.
Sinä olet hänen, onko selvä?
- En usko, että se oikeastaan kuuluu kenellekään muulle kuin itselleen. - Niin.
Se siitä sitten.
Juu.
Hyvästi, Rincewind. Kunhan pääsen kotiin, -
minä lähetän sinulle postikortin tai jotain.
Tulehan tänne.
Ja jos ikinä satut näille tienoille, -
joku taatusti tietää aina, mistä minut löytää.
- Se siitä sitten. - Niin. Se siitä, tosi on.
Niin.
Jep.
Ei, ei, ei! En halua sinua. Minä annan sinut itsellesi.
Käsitätkö?
Minähän sanoin, etten halua sinua! Mene! Mene pois!
Hyvä on sitten! Ala tulla.
Joten... tarkoittaako tuo sitten, että Tähtikilpikonna on naaras?
Mielestäni se riippuu näkökulmasta.
suomentanut: ceetami